Гелетей Валерій Вікторович — Вікіпедія
Валерій Вікторович Гелетей | |
---|---|
![]() | |
Начальник УДО | |
15 жовтня 2014 — 29 травня 2019 | |
Президент | Петро Порошенко Володимир Зеленський |
Прем'єр-міністр | Арсеній Яценюк Володимир Гройсман |
Попередник | Володимир Дахновський (в.о.) |
Наступник | Олексій Оцерклевич |
13-й Міністр оборони України | |
3 липня 2014 — 14 жовтня 2014 | |
Президент | Петро Порошенко |
Прем'єр-міністр | Арсеній Яценюк |
Попередник | Михайло Коваль (в.о.) |
Наступник | Степан Полторак |
Начальник УДО | |
2 березня 2014 — 3 липня 2014 | |
Президент | Олександр Турчинов (в.о.) Петро Порошенко |
Попередник | Сергій Кулик |
Наступник | Володимир Дахновський (в.о.) |
24 травня 2007 — 14 липня 2009 | |
Президент | Віктор Ющенко |
Попередник | Петро Плюта |
Наступник | Олександр Бірсан |
Народився | 28 серпня 1967 (57 років) с. Верхній Коропець, Мукачівський район, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР |
Відомий як | військовослужбовець, державний діяч |
Громадянство | ![]() |
Національність | українець |
Професія | військовий |
Звання | ![]() |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Гелете́й Вале́рій Ві́кторович (нар. 28 серпня 1967, с. Верхній Коропець, Мукачівський район, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР) — український військовик. Генерал-полковник. Начальник Управління державної охорони України (2007–2009, 2014, з 15 жовтня 2014 по 29 травня 2019). Міністр оборони України (з 3 липня по 14 жовтня 2014).
У 1990 закінчив Івано-Франківську спеціалізовану середню школу міліції.
У 1994 закінчив Українську академію внутрішніх справ.
По закінченні середньої школи Гелетей рік пропрацював слюсарем-автоелектриком Мукачівського АТП-06011.
У 1985–1987 відслужив в армії (прикордонні війська).
З березня 1988 — служба в органах МВС.
У 1990 році став оперуповноваженим карного розшуку в Мукачеві. У 1994 році переведений оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України в м. Київ.
У 1996 році очолив Мінське районне відділення по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУ МВС України в м. Київ.
З лютого по червень 1997 начальник відділу УБОЗ ГУ МВС України в м. Київ. Потім призначений заступником начальника УБОЗ ГУ МВС України в м. Київ.
З 1998 року — перший заступник начальника УБОЗ ГУ МВС України в м. Київ.
У 2000 році очолив Жовтневе районне управління ГУ МВС в м. Київ. З 2001 року начальник управління карного розшуку ГУ МВС в м. Київ.
У 2003 році — начальник управління оперативної служби ГУ МВС в м. Київ.
У 2004 році — перший заступник начальника департаменту розвідувально-пошукової діяльності при ГУ МВС України в м. Київ.
У лютому — березні 2005 року — перший заступник начальника ГУ МВС по м. Київ — начальник УБОЗ. 2005–2006 — начальник УБОЗ ГУ МВС в м. Київ.
У жовтні 2006, будучи у званні полковника міліції, очолив головну службу з питань діяльності правоохоронних органів Секретаріату Президента України. 4 грудня 2006 присвоєно спеціальне звання генерал-майора міліції[1].
24 травня 2007 указом президента Віктора Ющенка призначений на посаду начальника Управління державної охорони України. Ця структура — правоохоронний орган спеціального призначення, особовий склад якої забезпечує охорону понад 20 посадових осіб держави та 70 об'єктів органів державної влади України, а також високопоставлених керівників інших держав під час їхніх візитів в Україну.
20 червня 2007 В. Ющенко присвоїв в порядку переатестування новому начальнику Управління держохорони військове звання генерал-майора[2]. Ще через два місяці, 21 серпня, підвищив його до генерал-лейтенанта[3]. 20 серпня 2008 Гелетею присвоєно військове звання генерал-полковника[4]. Вважалося, що йому протегував земляк, впливовий український політик Віктор Балога. Принаймні саме після відходу Балоги з посади керівника Секретаріату Президента України обірвалася настільки стрімка кар'єра Гелетея (менш як за два роки він виріс у званні з полковника міліції до армійського генерал-полковника). До речі, в 2013 році племінниця Гелетея одружилася зі старшим сином Балоги.
У липні 2009 звільнений з посади начальника Держохорони.
2011–2014 — віце-президент «Авант-банку».[5]
2 березня 2014 указом в.о. президента Олександра Турчинова знову призначений начальником Управління держохорони України. На цій посаді Гелетей змінив Сергія Кулика. Очолював УДО до 3 липня 2014.[6]
3 липня 2014 Верховною Радою призначений міністром оборони України.[7]
12 жовтня 2014 року Президент України Петро Порошенко задовольнив рапорт Міністра оборони Валерія Гелетея про відставку.[8]
14 жовтня 2014 року Верховна Рада України звільнила Валерія Гелетея з посади Міністра оборони України.[9]
15 жовтня 2014 року указом Президента України Петра Порошенка призначений начальником Управління державної охорони України.[10] 29 травня 2019 року указом Президента України Володимира Зеленського звільнений з посади начальника УДО.[11]
Член РНБО з 5 липня[12] по 27 жовтня 2014 року[13].
Нагороджений відомчими заохочувальними відзнаками.
- Дружина — Гелетей Анжела Олександрівна, домогосподарка.
- Сини: Віктор 2003 року народження та Олександр, 1994 року народження.
- Брат — Гелетей Володимир Вікторович в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, сват Віктора Балоги.[14]
Валерію Гелетею належить один із будинків у Конча-Заспі, на місці дитячого табору, де під виглядом його реконструкції збудували півсотні будинків, власниками яких є, окрім Гелетея, суддя Вищого господарського суду, дочка екс-прокурора Києва та інші відомі люди.[15]
Улітку 2019 року ЗМІ опублікували інформацію про те, що Валерій Гелетей придбав новий автомобіль Mercedes-Benz G63 AMG за 3,7 млн грн., а в січні того ж року він купив Audi SQ7 за 1 млн 950 тис. грн.
- Під час складання присяги у Верховній Раді після свого призначення на посаду міністра оборони Гелетей заявив: «Я переконаний, що в Україні буде парад перемоги. Обов'язково буде — в українському Севастополі!»[16]
- ↑ Указ Президента України № 1021/2006 від 4 грудня 2006 «Про присвоєння спеціальних і військових звань». Архів оригіналу за 6 березня 2022. Процитовано 2 липня 2014.
- ↑ Указ Президента України № 541/2007 від 20 червня 2007 «Про присвоєння військового звання». Архів оригіналу за 14 лютого 2022. Процитовано 2 липня 2014.
- ↑ Указ Президента України № 753/2007 від 21 серпня 2007 «Про присвоєння військових звань». Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 2 липня 2014.
- ↑ Указ Президента України № 738/2008 від 20 серпня 2008 «Про присвоєння військового звання». Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 2 липня 2014.
- ↑ Силовик Порошенка: від охорони президента до оборони держави. Архів оригіналу за 22 липня 2014. Процитовано 22 липня 2014.
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 562/2014 Про звільнення В.Гелетея з посади начальника Управління державної охорони України. Архів оригіналу за 7 липня 2014. Процитовано 3 липня 2014.
- ↑ Українська правда: Міністром оборони став Гелетей [Архівовано 27 грудня 2014 у Wayback Machine.]
- ↑ Глава держави задовольнив рапорт Міністра оборони про відставку та вже в понеділок внесе до Парламенту подання на призначення нового очільника МО // Офіційне інтернет-представництво Президента України, 12.10.2014. Архів оригіналу за 12.10.2014. Процитовано 12.10.2014.
- ↑ Верховна Рада України прийняла Постанову «Про звільнення Гелетея В. В. з посади Міністра оборони України» // Інформаційне управління Апарату Верховної Ради України, 14 ЖОВТНЯ 2014. Архів оригіналу за 9 грудня 2019. Процитовано 14 жовтня 2014.
- ↑ Указ Президента України від 15 жовтня 2014 року № 810/2014 «Про призначення В.Гелетея начальником Управління державної охорони України»
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 333/2019 Про звільнення В.Гелетея з посади начальника Управління державної охорони України. Архів оригіналу за 29 травня 2019. Процитовано 29 травня 2019.
- ↑ Указ Президента України № 571/2014 від 5 липня 2014 року «Про зміни у складі Ради національної безпеки і оборони України». Архів оригіналу за 7 липня 2014. Процитовано 5 липня 2014.
- ↑ Указ Президента України від 27 жовтня 2014 року № 827/2014 «Про зміни у складі Ради національної безпеки і оборони України»
- ↑ Гелетей кришує контрабанду Балог на Закарпатті? (ФОТО). Архів оригіналу за 1 листопада 2014. Процитовано 1 листопада 2014.
- ↑ У Конча-Заспі на місці табору облаштувалися родини Гелетея й інших «чинів» [Архівовано 27 березня 2016 у Wayback Machine.], 25 березня 2016, Українська Правда
- ↑ Гелетей обіцяє парад перемоги в українському Криму [Архівовано 9 червня 2016 у Wayback Machine.]3 липня, 2014, Espreso.tv
- Генерал-полковник Гелетей Валерій Вікторович, Міністр оборони України // Офіційний сайт Міністерства оборони України (збережено на archive.today)
- Шуфрич и Гелетей вместо спарринга обменялись рукопожатиями [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- В БЮТ говорят, что Балога и Гелетей позарились на землю аэропорта «Узин» (рос.)
- Балога женил сына на дочке своего соратника [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Гелетей Валерий Викторович. Досье[недоступне посилання з липня 2019](рос.)
- Черный риэлтор из Секретариата Президента [Архівовано 11 листопада 2014 у Wayback Machine.] Cripo.com.ua 21.03.2007 (рос.)