Афала – Уикипедия
Афала | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Природозащитен статут | ||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Незастрашен[1] | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Червена книга на България | ||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Уязвим[2] | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Класификация | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Научно наименование | ||||||||||||||||||||||||||||||||
(Montagu, 1821) | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Разпространение | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Афала в Общомедия | ||||||||||||||||||||||||||||||||
[ редактиране ] |
Афалата (Tursiops truncatus), наричана още бутилконос делфин, афалина или пъхтун, е морски бозайник от семейство Делфинови (Delphinidae).[3] За разлика от обикновения делфин има по-къса муцуна и черна елипсовидна ивица около очите. Гръбната страна на тялото ѝ е черна или тъмносива, а коремната – светла. Широко разпространена е в умерените и тропически води на Световния океан. Един от трите вида делфини, които се срещат в Черно море. Обитава предимно плитки води в шелфовата зона в целия басейн на Черно море. Застрашен вид.
Има от 18 до 26 малки конични остри зъба от всяка страна на горната и долната челюст (общо до 104 зъба).[4][5] Храни се предимно с дребни риби, змиорки и калмари, които обитават придънните водни слоеве. Има тегло до 500 кг и дължина до 4,5 м. Може да плува със скорост 70 км/ч.
Начин на живот
[редактиране | редактиране на кода]В Черно море е по-рядък от обикновения делфин. Придвижва се на неголеми стада от по няколко десетки индивида. Храни се предимно с придънни риби – дори морски лисици, морски котки, писии, скорпид, както и със скариди.[6]
Таксономия
[редактиране | редактиране на кода]Скорошни молекулярни изследвания разграничават два вида афали:
- Обикновена афала (Tursiops truncatus), към която спада и Черноморската (Tursiops truncatus ponticus);
- Индо-тихоокеанска афала (Tursiops aduncus), считана по-рано за подвид. Има тъмносив гръб и бял корем, изпъстрен със сиви петна. Среща се по крайбрежието на Индия, Австралия и Южен Китай.
Някои учени определят тихоокеанските афали (Tursiops truncatus gillii) като самостоятелен вид.
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Tursiops truncatus (Montagu, 1821). // IUCN Red List of Threatened Species. International Union for Conservation of Nature. Посетен на 2 януари 2023 г. (на английски)
- ↑ Червена книга на Република България. Афала. Посетен на 18 март 2012
- ↑ Hammond, P.S., Bearzi, G., Bjørge, A., Forney, K., Karczmarski, L., Kasuya, T., Perrin, W.F., Scott, M.D., Wang, J.Y., Wells, R.S. & Wilson, B. Tursiops truncatus // IUCN Red List of Threatened Species. International Union for Conservation of Nature, 2008. Посетен на 13 ноември 2008. (на английски)
- ↑ Американско дружество за защита на китоподобните: Tursiops truncatus, архив на оригинала от 25 юли 2008, https://web.archive.org/web/20080725121057/http://acsonline.org/factpack/btlnose.htm, посетен на 7 април 2008
- ↑ Марков, Георги. Бозайници. Наука и изкуство, София, 1988, стр. 222
- ↑ Цветков А., Н. Боев. 1978. Морски бозайници. – В: Черно море. Варна, книгоизд. „Г. Бакалов", 151 – 154.
|
|