Кісіда Фуміо — Вікіпедія
Кісіда Фуміо | |
---|---|
яп. 岸田 文雄 | |
![]() Кісіда Фуміо 2017 року | |
101-й Прем'єр-міністр Японії | |
Нині на посаді | |
На посаді з | 4 жовтня 2021 |
Монарх | Нарухіто |
Попередник | Йосіхіде Суґа |
Президент Ліберально-демократичної партії Японії | |
Нині на посаді | |
На посаді з | 29 вересня 2021 |
Попередник | Йосіхіде Суґа |
Міністр закордонних справ | |
26 грудня 2012 — 3 серпня 2017 | |
Прем'єр-міністр | Абе Сіндзо |
Попередник | Ґемба Коїтіро |
Наступник | Коно Таро |
Міністр оборони (в. о.) | |
28 липня 2017 — 3 серпня 2017 | |
Попередник | Інада Томомі |
Наступник | Онодера Іцунорі |
Член Палати представників від 1-го округу Хіросіми | |
Нині на посаді | |
На посаді з | 18 липня 1993 |
Попередник | Акіба Тадатосі |
Народився | 29 липня 1957[1][2][3] (67 років) Район Шібуя, Токіо, Японія |
Відомий як | дипломат, політик |
Місце роботи | Long-Term Credit Bank of Japand |
Країна | Японія |
Alma mater | Університет Васеда (1982), Kaisei Senior High Schoold і Kojimachi Junior High Schoold |
Політична партія | Ліберально-демократична партія Японії |
Батько | Fumitake Kishidad[1] |
У шлюбі з | Yuko Kishidad |
Діти | Shotaro Kishidad |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
kishida.gr.jp | |
![]() | |
![]() | |
Кісіда Фуміо (яп. 岸田 文雄, Кісіда Фуміо, нар. 29 липня 1957, Сібуя, Токіо[4][5][6]) — японський політичний діяч. Прем'єр-міністр Японії з 4 жовтня 2021 року. Президент Ліберально-демократичної партії Японії з 29 вересня 2021 року. Міністр закордонних справ Японії з 26 грудня 2012 року до 3 серпня 2017 року. Депутат Палати представників від Ліберально-демократичної партії. Міністр закордонних справ у кабінеті прем'єр-міністра Сіндзо Абе 26 грудня 2012 до 3 серпня 2017.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Kishida_Fumio_in_1999.jpg/145px-Kishida_Fumio_in_1999.jpg)
Кісіда Фуміо народився в Сібуї, Токіо, 29 липня 1957 року у сім'ї спадкових політиків[4][5][6]. Його батько Кісіда Фумітаке[ja] був державним службовцем у міністерстві економіки, торгівлі та промисловості Японії та директором The Small and Medium Enterprise Agency. Оскільки сім'я Кісіда була родом із міста Хіросіма, вони поверталися туди щоліта. Багато членів сім'ї Кісіда загинули в результаті ядерного бомбардування Хіросіми 1945 року, і Фуміо виріс під впливом оповідань родичів, що вижили, про бомбардування[7]. Шостий мер Хіросіми Ода Кан'їчі[en] (з травня по липень 1909 року) є його прапрадідом. Його батько Кісіда Фумітаке і дід Кісіда Масакі[ja] були політиками, що входили до нижньої палати парламенту[6]. Японський політик Міядзава Йоїчі[en] — його двоюрідний брат, колишній губернатор префектури Хіросіма з 1973 по 1981 рік і міністр юстиції — з 1995 по 1996 рік Міядзава Хіроші[en], а також колишній прем'єр-міністр Японії Міядзава Кіїчі — його далекі родичі[8][6].
Кісіда Фуміо ходив до початкової школи PS 013 Clement C. Moore в районі Елмгерст у Квінзі, Нью-Йорк, оскільки його батько на той час працював у США[9]. Кісіда закінчив старшу школу Кайсей[en], де також грав у бейсбольній команді[10]
Кісіда Фуміо вивчав право в Унівеситеті Васеда, який закінчив 1982 року[5][10]. В університеті він дружив з майбутнім японським політиком Іваєю Такеші[en][11]. Після роботи в Long-Term Credit Bank of Japan, був секретарем члена Палати представників. Кісіда Фуміо був вперше обраний до Палати представників у липні 1993 року.
Після роботи в нині неіснуючому довгостроковому кредитному банку Японії, а потім роботи секретарем члена Палати представників, Кісіда був обраний до Палати представників на загальних виборах 1993 року, представляючи 1-й округ Хіросіми[12].
Кісіда обіймав посаду міністра у справах Окінави з 2007 по 2008 роки, спочатку в кабінеті Абе, а пізніше в кабінеті Фукуди.[13] У 2008 році він був призначений державним міністром, відповідальним за питання споживачів і харчової безпеки в кабінеті тодішнього прем'єр-міністра Ясуо Фукуди.[14] Кісіда Фуміо працював у кабінеті Ясуо Фукуди як державний міністр у справах Окінави і Північних територій (спірних Курильських островів), наукової та технологічної політики, за якістю життя та державно-правової реформи.
Він був близький до Макото Коги, лідера фракції Кочікай, однієї з найстаріших всередині ЛДП, і взяв на себе контроль над нею у жовтні 2012 року після того, як Макото Кога оголосив про відставку.[14]
Після перемоги ЛДП на загальних виборах 2012 року Кісіда був призначений міністром закордонних справ.[15] Він допоміг організувати історичний візит президента США Барака Обами до Хіросіми у травні 2016 року, і привернув увагу у 2017 році, коли з'явився разом із коміком Піко Таро, щоб просувати програму Організації Об'єднаних Націй.[16]
У 2017 році Кісіда покинув кабінет міністрів, щоб очолити Раду з дослідження політики ЛДП, і ця посада традиційно розглядається як сходинка до керівництва партією.[17]
Прем'єр-міністр Японії з 4 жовтня 2021 року[18][19].
Прем'єр-міністр Фуміо Кісіда оголосив про плани скласти великомасштабний пакет економічних стимулів вартістю «кілька десятків трильйонів єн» у п'ятницю, але деякі економісти скептично ставляться до його впливу на зростання короткострокової перспективи.[20]
Під час виступу в Сеймі 7 березня 2022 року назвав південну частину «Курильських» островів «територією, притаманною Японії, територією, над якою Японія має суверенітет»[21].
4 жовтня 2022 року він призначив свого старшого сина, 31-річного Шотару Кішиду, секретарем прем'єр-міністра з політичних питань. Це призначення було розкритиковано, як «змішання державних і приватних справ».
9 жовтня 2022 року він піднявся на подіум на передгоночній церемонії Гран-прі Японії Формули-1 на автодромі Судзука в префектурі Міє,[94] ставши першим чинним прем'єр-міністром Японії, який відвідав японські перегони [22]. Це стало можливим завдяки зусиллям колишнього гонщика Формули-1 Сакона Ямамото, члена Палати представників [22].
8 грудня 2022 року на політичному засіданні правлячої партії уряд оголосив про свою політику підвищення податків для фінансування збільшених витрат на оборону [23]. Це зустріло опозицію з боку правлячої партії та члена кабінету міністрів Санае Такаічі, державного міністра з питань економічної безпеки [24].
16 грудня 2022 року Кабінет міністрів затвердив нову Стратегію національної безпеки та План розвитку Сил оборони для посилення обороноздатності та вирішив володіти здатністю атакувати ворожу базу (контратакувальною здатністю). Також було вирішено прагнути до розгортання ракет «Томагавк» американського виробництва.
23 грудня 2022 року, напередодні імплементації переглянутого 28 грудня Закону про вибори на державні посади, офіційні кандидати ЛДП на виборах до нижньої палати парламенту 50-го скликання були визначені у 72 виборчих округах, а він сам був призначений лідером відділення Нової Хіросіми в окрузі 1 [25].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6f/20230321ukraine_20.jpg/189px-20230321ukraine_20.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Fumio_and_Y%C5%ABko_Kishida_20230101.jpg/263px-Fumio_and_Y%C5%ABko_Kishida_20230101.jpg)
21 березня 2023 року Прем'єр-міністр Японії Фуміо Кісіда прибув з робочим візитом до Києва.[26] Кішіда разом з українською делегацією поклали квіти, вшанувавши пам'ять українців, які загинули від рук окупантів у Бучі, оглянув об'єкти інфраструктури, відновленням та ремонтом яких опікуються японські фонди. Кішіда запросив Президента України Володимира Зеленського на саміт G7, де в 2023 році головним розпорядником є саме Японія.[27]
Родина Кісіда
Прадід — Ікутаро (1867—1908), бізнесмен, Хіросіма
Дід — Масакі (1895—1961) бізнесмен [власник універмагів] і політик, уродженець Хіросіми
Батько — Фумітаке (1926—1992) уродженець Хіросіми, бюрократ і політик з Массачусетського технологічного інституту
Мати Суміко (1931—2020) префектура Сага, друга донька бізнесмена Рьодзі Ігуті (колишнього президента Nitto Flour Milling), випускниця коледжу Цуда.
Дружина — Юко (народилася 15 серпня 1964 року, старша донька Кунідзіро Вади, закінчила Токійський жіночий університет, факультет мистецтв і наук).
Вони з його дружиною перебували у шлюбі за домовленістю.[28]
Старший син, Сьотаро (народився 14 січня 1991 року) є секретар прем'єр-міністра (колишній державний секретар), закінчив юридичний факультет університету Кейо).
Ще 2 сини.
Молодший брат Такео (1960 р. н.), працював у Mitsubishi Corporation, президент Feel Japan з K Corporation, випускник юридичного факультету університету Кейо.
Дружина Ацуко (1964 р. н.), старша дочка Кадзуо Койке, засновника компанії Koikeya, випускниця університету Аояма Гакуін, бакалавр права.
Молодша сестра, Дзюнко (1963 р. н.), випускниця літературного факультету університету Кейо).
Чоловік, Йошіхіде Кімура (нар. 1956 — пом. 2003, чиновник у сфері фінансів, випускник юридичного факультету Токійського університету).
Молодша сестра, Норіко (нар. 1965, закінчила факультет іноземних мов університету Софії).
Чоловік, Тецуо Кабе (нар. 1962, 51-й комісар Національного податкового агентства, випускник юридичного факультету Токійського університету).
- Орден князя Ярослава Мудрого I ст. (Україна, 23 серпня 2024) — за вагомий особистий внесок у зміцнення міждержавного співробітництва, підтримку суверенітету та територіальної цілісності України, популяризацію Української держави у світі[29]
- ↑ а б 経歷
- ↑ Munzinger Personen
- ↑ https://www.mofa.go.jp/about/hq/profile/kishida.html
- ↑ а б Akimoto, Daisuke (7 вересня 2021). The Arrival of Kishida Diplomacy?. The Diplomat. Архів оригіналу за 28 вересня 2021. Процитовано 29 вересня 2021.
- ↑ а б в Fumio Kishida. Kantei. Архів оригіналу за 28 вересня 2021. Процитовано 30 вересня 2021.
- ↑ а б в г Abe Cabinet (Formed December 26, 2012). The Japan Times. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ 『核兵器のない世界へ』: 第一章 故郷・広島への想い
- ↑ [自民党総裁選]岸田さんこんな人…「勝つまで戦う」酒豪 : トピックス : ニュース. 読売新聞オンライン (яп.). 9 вересня 2020. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 19 вересня 2020.
- ↑ Japan's Next Prime Minister: Who Are the Candidates to Succeed Yoshihide Suga?. Wall Street Journal (англ.). 3 вересня 2021. Архів оригіналу за 28 вересня 2021. Процитовано 28 вересня 2021.
- ↑ а б Sin, Walter (2 жовтня 2021). Fumio Kishida: Japan's ronin turned prime minister-designate. The Straits Times. Архів оригіналу за 3 жовтня 2021. Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ Reynolds, Isabel (20 липня 2017). Abe's Low-Key Foreign Minister Watched as Potential Rival. Bloomberg.com (англ.). Архів оригіналу за 29 вересня 2021. Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ Profiles of key ministers in Abe's new Cabinet. The Asahi Shimbun. 26 грудня 2012. Архів оригіналу за 5 липня 2013. Процитовано 27 грудня 2012.
- ↑ PROFILE: Foreign Minister Kishida boasts background in Okinawa affairs | House of Japan — Japan News Technology Autos Culture Life Style. web.archive.org. 2 грудня 2013. Архів оригіналу за 2 грудня 2013. Процитовано 19 січня 2022.
- ↑ а б Ohmura, Yukiko (26 грудня 2012). Cabinet Profiles. The Japan Times (амер.). Архів оригіналу за 4 лютого 2022. Процитовано 19 січня 2022.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 21 січня 2013. Процитовано 19 січня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Bloomberg - Are you a robot?. www.bloomberg.com. Архів оригіналу за 19 серпня 2024. Процитовано 19 січня 2022.
- ↑ Japanese Foreign Minister Kishida set to take key ruling party post: NHK. Reuters (англ.). 2 серпня 2017. Архів оригіналу за 22 вересня 2020. Процитовано 19 січня 2022.
- ↑ Фуміо Кісіду обрали новим прем'єр-міністром Японії. Радіо Свобода (українською) . 4 жовтня 2021. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ https://twitter.com/zelenskyyua/status/1445006741419270144. Twitter (укр.). Архів оригіналу за 7 жовтня 2021. Процитовано 7 жовтня 2021.
- ↑ Reuters, Story by. Japan's economy shrinks more than expected as supply shortages hit. CNN. Архів оригіналу за 15 листопада 2021. Процитовано 15 листопада 2021.
- ↑ Кізілова, Світлана (7 березня 2022). Японія заявила, що південні "Курили" це їхня суверенна територія. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 7 березня 2022.
- ↑ а б 編集部, autosport web (9 жовтня 2022). 岸田文雄首相、F1日本GP鈴鹿サーキットに来場。表彰台から9万人のファンにアピール | F1. autosport web (яп.). Процитовано 31 серпня 2024.
- ↑ 岸田首相、1兆円強の「防衛増税」を明言 所得税は否定 法人税増を軸に検討か:東京新聞 TOKYO Web. 東京新聞 TOKYO Web (яп.). Процитовано 31 серпня 2024.
- ↑ 高市経済安保相「総理の真意理解できない」 防衛費巡る増税で|FNNプライムオンライン. FNNプライムオンライン. 10 грудня 2022. Процитовано 31 серпня 2024.
- ↑ 自民、次期衆院選72選挙区の公認予定者を決定 10増10減受け. 毎日新聞 (яп.). Процитовано 31 серпня 2024.
- ↑ Зеленський зустрівся з прем єр-міністром Японії. ua.korrespondent.net (рос.). Архів оригіналу за 19 серпня 2024. Процитовано 21 березня 2023.
- ↑ Японія виділить 30 мільйонів на зброю для України: Кішіда запросив Зеленського на саміт G7. 24 Канал (укр.). Процитовано 21 березня 2023.
- ↑ 山本一太の「大臣vs大臣」 ゲスト:岸田文雄・外務大臣. ログミーBiz (яп.). Архів оригіналу за 19 серпня 2024. Процитовано 21 березня 2023.
- ↑ Указ Президента України від 23 серпня 2024 року № 576/2024 «Про відзначення державними нагородами України»
- Сайт Кабінету Міністрів Японії [Архівовано 4 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
- Фуміо Кішіда став сотим прем'єром Японії [Архівовано 4 жовтня 2021 у Wayback Machine.]// Укрінформ, 04.10.2021
- Профіль на сайті МЗС Японії [Архівовано 28 січня 2014 у Wayback Machine.]
- Official Website [Архівовано 10 січня 2021 у Wayback Machine.]
- YouTube [Архівовано 18 грудня 2020 у Wayback Machine.]