Роберт Едвардс — Вікіпедія
Роберт Джеффрі Едвардс | |
---|---|
англ. Robert Geoffrey Edwards | |
![]() | |
Ім'я при народженні | англ. Robert Geoffrey Edwards |
Народився | 27 вересня 1925 Манчестер, Велика Британія |
Помер | 10 квітня 2013 (87 років) Кембридж, Англія, Велика Британія[1] ·хвороба |
Поховання | Elmwood Cemeteryd[2] |
Місце проживання | Кембридж |
Країна | ![]() |
Діяльність | лікар, фізіолог, біолог, дослідник |
Alma mater | Бангорський університет Единбурзький університет |
Галузь | репродуктивна медицина |
Заклад | Кембриджський університет |
Науковий ступінь | доктора філософії у галузі ембріології |
Аспіранти, докторанти | Азім Сурані |
Членство | Лондонське королівське товариство Європейська академія[3] |
Відомий завдяки: | естракорпоральне заплідення |
У шлюбі з | Ruth Fowler Edwardsd |
Нагороди | премія Ласкера 2001,![]() |
![]() |
Роберт Джеффрі Едвардс (англ. Robert Geoffrey Edwards; 27 вересня 1925 року, Манчестер — 10 квітня 2013) — британський фізіолог, лауреат Нобелівської премії з фізіології або медицини за 2010 рік «за розробку технології штучного запліднення».[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Bourn_Hall%2C_Cambridgeshire.jpg/250px-Bourn_Hall%2C_Cambridgeshire.jpg)
Народився в 1925 році в Манчестері, Англія. Після закінчення середньої школи служив у британській армії. Брав участь у Другий світовій війні. Після демобілізації навчався в Бангорському університеті (місто Бангор, графство Гвінед, Північний Уельс), потім — в Единбурзькому університеті. У 1955 році отримав звання доктора філософії за дисертаційну роботу в галузі ембріонного розвитку мишей. З 1958 року працював в Національному інституті медичних досліджень в Лондоні, де ініціював вивчення проблеми людського запліднення.
У 1963 році переїхав в Кембридж. Там спільно з Патріком Степто відкрив перший у світі центр екстракорпорального запліднення. У 1978 вони провели першу успішну операцію штучного запліднення. 25 липня 1978 народилася перша дівчинка «з пробірки» — Луїза Джой Браун.
Саме за розробку технології штучного запліднення, яка зробила революцію у боротьбі з безпліддям, Роберт Едвардс отримав в 2010 Нобелівську премію.
- 2001 — премія Ласкера «за розвиток екстракорпорального запліднення — технології, яка зробила революцію в боротьбі з безпліддям»[5]
- 2007 — зайняв 26-е місце в списку 100 найбільших геніїв за версією «Daily Telegraph»[6]
- 2010 — Нобелівська премія з фізіології або медицини[4]
- Steptoe, P. C., and Edwards, R. G. (1978) «Birth after the reimplantation of a human embryo». Lancet. 2: 366.
- A Matter of Life. How the first «Test Tube Baby» was Conceived and Born. Разом з Patrick Steptoe. Morrow, New York 1980.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #128803568 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ https://www.ae-info.org/ae/User/Edwards_Robert
- ↑ а б The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2010 (англійською) . published =. Архів оригіналу за 21 червня 2012. Процитовано 4 жовтня 2010.
{{cite web}}
: Cite має пусті невідомі параметри:|Description=
,|Format=
,|Authorlink=
та|Work=
(довідка) - ↑ Albert Lasker Clinical Medical Research Award 2010. Архів оригіналу за 9 жовтня 2010. Процитовано 4 жовтня 2010.
- ↑ .telegraph.co.uk/news/uknews/1567544/Top-100-living-geniuses.html Top 100 living geniuses. Daily Telegraph. 28 жовтня 2007. Процитовано 4 жовтня 2010.