Джеремі Айронс — Вікіпедія
Джеремі Айронс Jeremy Irons | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Джеремі Джон Айронс Jeremy John Irons | |||
Народився | 19 вересня 1948[1][2][…] (75 років) Коуз, Англія | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | Актор | |||
Alma mater | Шерборнська школаd і Театральна школа Bristol Old Vicd | |||
Роки діяльності | 1971 — дотепер | |||
Дружина | Джулія Голлем (1969) Шинед К'юсак (1978 — дотепер) | |||
Діти | Семюел Джеймс Брефні Айронс Максиміліан Пауль Діармуід Айронс | |||
Провідні ролі | Клаус фон Бюлов у «Повороті Фортуни» Чарльз Смітсон у «Жінці Французького лейтенанта» | |||
IMDb | ID 0000460 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() Jeremy Irons у Вікісховищі | ||||
![]() | ||||
Джеремі Джон Айронс (англ. Jeremy John Irons; *19 вересня 1948, Коуз на острові Вайт (Велика Британія) — британський кіноактор, володар премії «Оскар».
Джеремі Айронс хотів стати ветеринаром, та провалився на вступних екзаменах. У 18 років почав працювати в театрі асистентом завідувача сценічної частини (його головним обов'язком було підмітати сцену) — та через деякий час він уже виступає на сцені, хоч і в незначних ролях. Після акторських курсів при бристольському театрі «Олд Вік» став не просто членом трупи, а й зіркою бристольського театру, виконавши чимало ролей у популярних виставах.
1969 року одружився з акторкою Джулією Голлем, з якою розлучився у тому ж році. Втіливши у Бристолі наостанок в успішному мюзиклі «Госпел» Івана Хрестителя, Айронс перебрався до столиці Великої Британії Лондона. Другою дружиною актора стала Шинед К'юсак (Sinéad Cusack), з якою він живе й сьогодні. У них двоє синів.
!["Рік".](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Jeremy_Irons_-_Berlin_International_Film_Festival_%28Berlinale%29_-_2013.jpg/200px-Jeremy_Irons_-_Berlin_International_Film_Festival_%28Berlinale%29_-_2013.jpg)
У 1980 році виступав на сцені Королівського Шекспірівського театру, а невдовзі отримав невелику роль у біографічній стрічці Герберта Росса «Ніжинський». Справжню популярність актор завоював на початку 1980-х років, майже одночасно зігравши у багатосерійній телевізійній адаптації роману Івліна Во «Повернення у Брайтсгед» (Brideshead Revisited) та в головній ролі у фільмі Карела Рейша (Karel Reisz) «Жінка французького лейтенанта» (1981), в якому його партнеркою стала Меріл Стріп.
Згодом роль священика у «Місії» (1986) Ролана Жоффе принесла актору номінацію на «Золотий глобус», а образ аристократа Клауса фон Бюлова, звинуваченого у спробі вбити свою дружину, у «Мінливості долі» (Reversal of Fortune, 1990) — премію «Оскар».
Заокеанські продюсери засипа́ли його пропозиціями. Пропонували йому навіть роль Джеймса Бонда — та він відмовився: його цікавили нестандартні проекти, такі, як «М. Баттерфляй» (1993) Дейвіда Кроненберга, «Невловима краса» (Io ballo da sola, 1996) Бернардо Бертолуччі та екранізація «Лоліти» Набокова, створена у 1997 році Едріаном Лайном. Коли остання картина не вийшла у широкий прокат у США, Айронс вирішив зробити перерву і почекати на справді гідні його запрошення. На кіноекрани він повернувся у 2000 році — знімається з того часу регулярно.
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | ||
---|---|---|---|---|---|
1980 | ф | Ніжинський[en] | Nijinsky | Михайло Фокін | |
1981 | ф | Жінка французького лейтенанта | The French Lieutenant's Woman | Чарльз Генрі Смітсон (Номінація — Премія BAFTA за найкращу чоловічу роль) | |
1981 | с | Повернення в Брайдсгед[en] | Brideshead Revisited | Чарльз Райдер (Номінація — Премія BAFTA за найкращу чоловічу роль Номінація — Премія Еммі — Найкращий актор в міні-серіалі або кінофільмі Номінація — «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль мінісеріалу або телефільму) | |
1982 | ф | Місячне сяйво[en] | Moonlighting | Новак | |
1983 | ф | Зрада[en] | Betrayal | Джеррі | |
1984 | ф | Закоханий Сван[en] | Un amour de Swann | Чарльз Сван | |
1984 | ф | The Wild Duck[en] | The Wild Duck | Гарольд | |
1986 | ф | Місія | The Mission | Отець Габріель | |
1988 | ф | Пов'язані насмерть | Dead Ringers | Беверлі Ментл / Елліот Ментл (Нагорода — Чиказької Асоціації Кінокритиків за найкращу чоловічу роль Премія Джіні за найкращу чоловічу роль Премія New York Film Critics Circle за найкращу чоловічу роль Номінація — Премія Сатурн за найкращу чоловічу роль) | |
1988 | ф | Хор несхвалення[en] | A Chorus of Disapproval | Гай Джонс | |
1989 | ф | Австралія[en] | Australia | ||
1989 | ф | Денні, чемпіон світу[en] | Danny, the Champion of the World | Вільям Сміт | |
1989 | ф | Мрія[en] | The Dream | ||
1990 | ф | Зворотний бік долі[en] | Reversal of Fortune | Клаус фон Бюлов («Оскар» за найкращу чоловічу роль Нагорода Бостонського товариства кінокритиків за найкращу чоловічу роль Премія Kansas City Film Critics Circle за найкращу чоловічу роль Нагорода Чиказької Асоціації Кінокритиків за найкращу чоловічу роль Премія Давид ді Донателло для найкращого зарубіжного актора «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль (драма) Нагорода Лос-анджелеської Асоціації Кінокритиків за найкращу чоловічу роль Премія Асоціації кінокритиків Лос-Анджелеса найкращому акторові) | |
1991 | ф | Опера жебрака | The Beggar's Opera | В'язень | |
1991 | ф | Кафка | Kafka | Кафка | |
1992 | ф | Хронометрист[en] | The Timekeeper | Герберт Уеллс | |
1992 | ф | Біля води[en] | Waterland | Том Крік | |
1992 | ф | Збиток[en] | Damage | Д-р Стівен Флемінг | |
1993 | ф | М. Баттерфляй | M. Butterfly | Рене Галлімар | |
1993 | ф | Будинок духів[en] | The House of the Spirits | Естебан Труеба | |
1994 | ф | Космічний корабель Земля[en] | Spaceship Earth | Оповідач | |
1994 | ф | Король-лев | The Lion King | Шрам, озвучування (Премія Annie за найкраще озвучування Номінація — Нагорода MTV за найкращого лиходія) | |
1995 | ф | Міцний горішок-3 | Die Hard: With a Vengeance | Саймон Грубер | |
1996 | ф | Вислизаюча краса | Stealing Beauty | Алекс (Номінація — Satellite Award за найкращу роль другого плану (кінофільм)) | |
1997 | ф | Китайська скринька[en] | Chinese Box | Джон | |
1997 | ф | Лоліта | Lolita | Гумберт Губмерт | |
1998 | ф | Людина в залізній масці | The Man in the Iron Mask | Араміс | |
1999 | ф | Лють Посейдона: Втеча з загубленого міста | Poseidon's Fury: Escape from the Lost City | Посейдон, озвучування | |
1999 | ф | Faeries[en] | Faeries | ||
2000 | ф | Підземелля драконів | Dungeons & Dragons | Профіон | |
2000—2000 | с | Довгота[en] | Longitude | Руперт Гулд, 4 епізоди | |
2000 | ф | Беккет в кіно — Огайо Експромт[en] | Ohio Impromptu | Читач/Слухач | |
2001 | ф | Четвертий янгол[en] | The Fourth Angel | Джек Елгін | |
2002 | ф | Каллас назавжди | Callas Forever | Ларрі Келлі | |
2002 | тф | Останній шанс | Last Call | Френсіс Скотт Фіцджеральд | |
2002 | ф | Машина часу | The Time Machine | лідер Морлоків | |
2003 | ф | А тепер, Пані та панове[en] | And Now… Ladies and Gentlemen | Валентин Валентин | |
2003 | ф | School Story 3 | Шрам Лев | ||
2003 | ф | Бродвей: Золотий вік, від легенд що були там | Broadway: The Golden Age, by the Legends Who Were There | Сам | |
2003 | ф | Хетти | Hittites | Оповідач | |
2004 | ф | Матильда | Mathilde | полковник Де Петріс | |
2004 | ф | Венеційський купець | The Merchant of Venice | Антоніо | |
2004 | ф | Театр[en] | Being Julia | Майкл Госселін (Номінація — Satellite Award за найкращу роль другого плану (кінофільм)) | |
2005 | ф | Галліполі | Gallipoli | Оповідач | |
2005 | ф | Царство небесне | Kingdom of Heaven | Тиберій | |
2005 | ф | Казанова | Casanova | Пуцці | |
2005—2005 | с | Єлизавета I[en] | Elizabeth I | Роберт Дадлі, граф Лестер, телевізійний міні-серіал («Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль другого плану — серіалу, міні-серіалу чи телефільму Премія Гільдії кіноакторів США за найкращу чоловічу роль в телефільмі, або міні-серіалі «Еммі» за найкращу чоловічу роль другого плану (мінісеріал або фільм)) | |
2006 | ф | Внутрішня імперія | Inland Empire | Кінгслі Стюарт | |
2006 | ф | Ерагон | Eragon | Бром | |
2008—2008 | с | Колір магії | Terry Pratchett's The Colour of Magic | Хевлок Вітінарі, телевізійний міні-серіал | |
2008 | ф | Аппалуза[en] | Appaloosa | Рендалл Брегг | |
2009 | ф | Рожева пантера 2 | The Pink Panther 2 | Алонсо Авелланеда | |
2009 | ф | Джорджія О'Кіф[en] | Georgia O'Keeffe | Альфред Стігліц (Номінація — «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль мінісеріалу або телефільму) | |
2009 | тф | The Magic 7[en] | The Magic 7 | ||
2011 | ф | Межа ризику | Margin Call | Джон Талд | |
2011 | ф | Закон і порядок: Спеціальний корпус | Law & Order: Special Victims Unit | доктор Кеп Джексон, 2 епізоди | |
2011—2013 | с | Борджіа | The Borgias | Родріго Борджіа (Папа Олександр VI) | |
2012 | ф | Слова | The Words | Старець | |
2012 | ф | Сімпсони | The Simpsons | озвучування | |
2012 | ф | Порожня корона | The Hollow Crown | ||
2012 | тф | Порожня корона | The Hollow Crown | ||
2012 | ф | Trashed[en] | Trashed | ||
2012 | тф | Henry IV, Part I and Part II[en] | Henry IV, Part I and Part II | ||
2013 | ф | Прекрасні створіння | Beautiful Creatures | ||
2013 | ф | Night Train to Lisbon[en] | Night Train to Lisbon | ||
2015 | ф | Висотка | High-Rise | ||
2016 | ф | Бетмен проти Супермена | Batman v Superman: Dawn of Justice | Альфред Пенніворт | |
2016 | ф | Кредо вбивці | Assassin's Creed | ||
2016 | ф | Race[en] | Race | ||
2016 | ф | The Correspondence[en] | The Correspondence | ||
2017 | ф | Ліга справедливості | Justice League | Альфред Пенніворт | |
2018 | ф | Червоний горобець | Red Sparrow | Володимир Андрійович Корчной | |
2019 | док | Музей Прадо. Скарбниця шедеврів | The Prado Museum. A Collection of Wonders | оповідач | |
2020 | ф | Кохання, весілля та інші катастрофи | Love, Weddings & Other Disasters | Лоуренс Філіпс | |
2021 | ф | Ліга справедливості Зака Снайдера | Zack Snyder's Justice League | Альфред Пенніворт | |
2021 | ф | Гуччі | House of Gucci | Родольфо Гуччі | |
2021 | ф | Мюнхен | Munich | Невілл Чемберлен | |
2024 | ф | Бджоляр | The Beekeeper |
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ Internet Broadway Database — 2000.
- ↑ Encyclopædia Britannica
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Айронс, Джеремі Джонс [Архівовано 25 лютого 2022 у Wayback Machine.] // ВУЕ
- Jeremy-irons.com [Архівовано 9 листопада 2020 у Wayback Machine.]
- Джеремі Айронс на сайті Internet Broadway Database (англ.)