Конвой JW 51B — Вікіпедія
Конвой JW 51B Convoy JW 51B | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Кампанія в Арктиці | |||||||
![]() Британський тральщик «Брамбл» типу «Гальсіон», що загинув, захищаючи конвой JW 51B | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
Союзники:![]() | Країни Осі:![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() | ||||||
Військові сили | |||||||
26 кораблів ескорту 15 транспортних суден | 2 важкі крейсери 6 есмінців | ||||||
Втрати | |||||||
1 есмінець та 1 тральщик затоплені 1 есмінець пошкоджений 250 загиблих | 1 крейсер пошкоджений 1 есмінець затоплений 330 загиблих |
Конвой JW 51B (англ. Convoy JW 51B) — арктичний конвой транспортних і допоміжних суден у кількості 15 одиниць, який у супроводженні союзних кораблів ескорту прямував від берегів Шотландії та Ісландії до радянського порту Архангельськ. Конвой вийшов 22 грудня 1942 з Лох Ю і 4 січня 1943 року прибув до Кольської затоки.
31 грудня JW 51B піддався атаці німецьких надводних сил Крігсмаріне, які брали участь в операції «Регенбоген». У зіткненні, що виникло, один мінний тральщик, що оборонявся, і один есмінець, що атакував, були потоплені з усіма екіпажами, а есмінець, що оборонявся, був потоплений; жодне судно конвою не було втрачене. Ця битва стала відомою як бій у Баренцевому морі.
Конвой JW 51B складався з 15 торговельних суден з вантажем, який по ленд-лізу доставлявся до СРСР. Безпосередній супровід забезпечувався тральщиком «Брамбл», двома корветами та двома озброєними траулерами. Близький ескорт підтримували шість есмінців Домашнього флоту на чолі з лідером «Онслоу» (капітан Роберт Шербрук). Конвой плив із місцевою групою супроводу з Британії, а пізніше до нього приєдналася місцева група супроводу з Мурманська. Крейсерська група прикриття у складі легких крейсерів «Джамайка» та «Шеффілд» і двох есмінців також перебувала в морі, в готовності захищатися транспортники від нападу надводних сил Крігсмаріне. Далеке прикриття забезпечували важкі сили прикриття з Ісландії, що складалися з лінкора «Енсон», крейсера «Камберленд» і п'яти есмінців. Конвой JW 51B був виявлений протикорабельним заслоном з чотирьох німецьких підводних човнів, що патрулювали в Норвезькому морі, та розвідувальним літаком 5-го повітряного флоту, що базувався в Норвегії. Надводні сили у складі важких крейсерів «Адмірал Гіппер», «Лютцов» і шести есмінців також були в постійній готовності вийти за командою з Альта-фіорду.
22 грудня 1942 року JW 51B вийшов з морського лоха Лох Ю в супроводі свого місцевого ескорту з чотирьох есмінців і кораблів безпосереднього ескорту. Через три дні, 25 грудня, до нього приєднався океанський ескорт, тоді як місцевий ескорт відійшов. 27 грудня JW 51B наразився на штормовий вітер, який протягом наступних двох днів розкидав конвой на кілька груп на великій території. Одне судно, Dover Hill, було змушене повернутися через погодні умови, а п'ять суден і два кораблі ескорту відокремилися. 30 грудня три судна наздогнали основні сили конвою, але «Честер Веллі» разом із озброєним траулером «Візальма» та ще один із есмінцем, «Орібі», залишилися відокремленими. Протягом 30-го також «Брембл» вийшов від основної частини конвою, розшукуючи відсталих.
24 грудня конвой був виявлений патрульним літаком, але пізніше він був втрачений унаслідок штормової погоди. Однак 30 грудня U-354 його знову виявив, і операція «Регенбоген» була розпочата. 31 грудня німецькі кораблі двома частинами вирушили назустріч океанському конвою JW 51B, і після запеклого бою, в результаті якого тральщик «Брамбл» і один есмінець «Акейтіз» затонули, а інший, «Онслоу», був пошкоджений, атакуючі сили були відбиті. Один німецький есмінець Z16 «Фрідріх Еккольдт» був потоплений, а крейсер «Адмірал Гіппер» пошкоджено.
Подальших атак не було, і 1 січня 1943 року «Візальма» та його підопічні знову приєдналися до конвою. 2 січня JW 51B зустрів його східний місцевий ескорт, два тральщики з Мурманська. 3 січня основна частина прибула до Кольської затоки, наступного дня до неї приєдналися «Орібі» та ще одне судно, що відстало.
- Позначення
Назва | Прапор | Тоннаж (GRT) | Прим. |
---|---|---|---|
Ballot (1922) | ![]() | 6 131 | розвалився по прибуттю до Кольської затоки |
Calobre (1919) | ![]() | 6 891 | |
Chester Valley (1919) | ![]() | 5 078 | прямував до Молотовська |
Daldorch (1930) | ![]() | 5 571 | |
Dover Hill (1918) | ![]() | 5 815 | через погодні та технічні проблеми повернувся назад |
Empire Archer (1941) | ![]() | 7 031 | до Архангельська |
Empire Emerald (1941) | ![]() | 8 032 | |
Executive (1920) | ![]() | 4 978 | |
Jefferson Myers (1920) | ![]() | 7 582 | до Архангельська |
John H. B. Latrobe (1942) | ![]() | 7 191 | судно класу «Ліберті» |
Pontfield (1940) | ![]() | 8 319 | |
Puerto Rican (1919) | ![]() | 6 076 | до Архангельська |
Ralph Waldo Emerson (1942) | ![]() | 7 176 | судно класу «Ліберті» |
Vermont (1919) | ![]() | 5 670 | |
Yorkmar (1919) | ![]() | 5 612 |
- Позначення
Назва | Тип | Командир | Результати атаки | Прим. |
---|---|---|---|---|
U-354 | VIIC | капітан-лейтенант Карл-Гайнц Гербшлеб | не атакував |
- Конвой HG 84
- Військові навчання «Тайгер»
- Конвой Рабаул – Палау (22.05.43 – 01.06.43)
- Конвой №1232
- Операція «П'єдестал»
- Конвой TS 37
- CONVOY JW51B(англ.)
- Convoy JW-51B(англ.)
- Ленд-лиз. Северные конвои. Стратегическое значение(рос.)
- Арктические конвои(рос.)
- Blair, Clay (1996) Hitler's U-Boat War Vol I Cassell ISBN 0-304-35260-8
- Hague, Arnold (2000). The Allied Convoy System 1939—1945. ISBN 1-86176-147-3.
- Edwards, Bernard (1996). Dönitz and the Wolf Packs — The U-boats at War. Cassell Military Classics. ISBN 0-304-35203-9.
- Брайан Скофилд, Дадли Поуп. «Полярные конвои (сборник)». — М.: АСТ, 2003. — (Военно-историческая библиотека). — ISBN 5-17-016631-1
- Виноски
- Джерела
|