Московський метрополітен — Вікіпедія
Московський метрополітен | |||
---|---|---|---|
рос. Московский метрополитен | |||
![]() | |||
![]() | |||
Опис | |||
Країна | ![]() | ||
Місто | Москва | ||
Дата відкриття | 15 травня 1935 (89 років) | ||
Вартість проїзду | 60₽ (картою «Тройка» — 42₽) | ||
Щоденний пасажиропотік | 6,498 млн (2016)[1] 9,55 млн (максимальний) | ||
Річний пасажиропотік | 2378,3 млн (2016)[1] | ||
Сайт | mosmetro.ru | ||
Підприємницькі дані | |||
Оператор | Moskovskiy metropolitend | ||
Нагороди | ![]() ![]() | ||
Маршрутна мережа | |||
Кількість ліній | 14 (+ монорейка + МЦК) | ||
Кількість станцій | 258 (+ 6 станцій монорейки; + 31 станцій МЦК) | ||
Довжина мережі | 449 км (+ 4,7 км монорейки та 54 км МЦК) | ||
Рухомий склад | |||
Кількість вагонів | 5956 | ||
Кількість вагонів у складі | 3 — 8 | ||
Кількість депо | 21 | ||
Технічні дані | |||
Ширина колії | 1520 мм | ||
Середня швидкість | 40,78 | ||
Максимальна швидкість | 80 | ||
| |||
![]() |
Моско́вський метрополіте́н (рос. Московский метрополитен) — система ліній метрополітену у Москві.
Багато станцій метрополітену міняли свої назви, деякі — по кілька разів. Метрополітен спочатку носив ім'я Лазара Кагановича. З 1955 року метрополітену присвоєно ім'я Володимира Леніна. Орденом Леніна метрополітен нагороджений 6 вересня 1947 року «за зразкову організацію роботи з перевезення населення і успішне освоєння нової техніки», а 1985 року метрополітену також присуджений орден Трудового Червоного Прапора «за успішне виконання планів перевезення пасажирів». Сама транспортна система з 1992 року переважно іменується стисло, як Московський метрополітен.
Система включає 15 ліній, загальна протяжність становить 449 км, на яких розташовані 258 станцій. 31 грудня 2020 року відкрита Електрозаводська. Ще 2 станцій ВКЛ ( Народное ополчение та Мньовники) відкрити 1 квітня 2021 року. 7 грудня 2021 року відкрити ще 10 станцій Великої Кільцевої лінії від Мньовников до Каховської. Велика кільцева лінія - найдовша лінія Московського метрополітену. На ній здійснюється круговий рух і є вилочне відгалуження від «Хорошівської» до «Ділового центру» (яке в перспективі перетворюється на перегін «Шелепіха» — «Діловий центр» Рублево-Архангельської лінії, що будується, і службову сполучну гілку «Хорошівська» — «Шелепі» у зв'язку з чим буде тимчасово закрито, терміни не називаються, є найбільшим у світі реалізованим проєктом у метробудівній галузі, після відкриття стала найдовшою кільцевою лінією метро у світі, випередивши за цим показником лінію № 10 Пекінського метрополітену завдовжки 57,1 км. розташована 31 станція, відкриття останніх 9 станцій БКЛ, розташованих на північній та південно-східній ділянках, відбулося 1 березня 2023 р. На п'яти станціях лінії тестується технологія 5G.
На схемах метро позначається бірюзовим кольором та номером Велика кільцева лінія для основного маршруту та Велика кільцева лінія – від «Савєловської» до «Ділового центру».
На лінію планується використання системи автоведення. У планах влади Москви відкрити до 2025 року 30 нових станцій. Сюди входять відкриття Комунарської лінії, а також початок робіт Бірюльовскої та Рублево-Архангельської ліній. Також до складу метрополітену входить монорейкова лінія. У звичайний робочий день пасажири здійснюють 9,538 млн поїздок (дані річного звіту за 2007 р.), у середній календарний день — 7,82 млн поїздок. Усім лініям привласнені назви і короткі позначення, які для всіх ліній є порядковим номером. Кільцева лінія сполучає всі останні лінії, окрім Бутовської, Некрасовської і Солнцевської.
Велика частина дороги і станцій знаходиться під землею, проте є і винятки. Так, Філівська лінія має довгу наземну ділянку від станції «Студентська» до станції «Кунцевська» з 7 наземними станціями, а також відкритий метроміст між станціями «Смоленська» і «Київська». Бутовська лінія легкого метро на 2/3 проходить по поверхні, єдині підземні станції на ній — «Вулиця Старокачаловська» та «Лісопаркова». Наземні ділянки також є на Тагансько-Краснопресненській (наземна станція «Вихіно» і частина перегону «Текстильщики» — «Волгоградський проспект»), на Арбатсько-Покровській (наземні станції «Ізмайловська» і «Кунцевска» і частина перегонів, що примикають до них) лініях. Окрім згаданого Смоленського метромосту Філівської лінії, є метромости через Яузу на Сокольницькій лінії (між «Преображенською площею» і «Сокольниками»), на Замоскворіцькій (між «Автозаводською» і «Коломенською»), і найвідоміший — критий метроміст, на нижньому ярусі якого розташована станція «Воробйові гори» (побудований у 1958 році, з 1983 по 2001 рік перебував на реконструкції).
Спуск на підземні станції метрополітену і підйом на надземні здійснюється за допомогою ескалаторів і сходових маршів. Ескалатори переважно однопролітні, три- або чотири-ниткові. На станціях Бутовської лінії і на станціях «Строгіно», «Кунцевська» і «Слов'янський бульвар» також побудовані ліфти для людей з обмеженнями опорно-рухової системи, а на станціях «Алтуф'єво» і «Строгіно» на сходах для їхньої зручності встановлений спеціальний пересувний пандус.
Багато старих станцій мають свої власні наземні вестибюлі, проте за часів активного розвитку мережі метрополітену їхнє будівництво було визнане економічно і практично недоцільним, тож станції стали будувати з підземними вестибюлями, часто суміщеними з підвуличними пішохідними переходами.
У Московському метрополітені експлуатується пересувний склад трьох поколінь, і на теперішній час йде активне оновлення парку вагонів, зокрема — старі і такі, що відслужили свій термін, списуються, менш старі модернізуються, а також інтенсивно купуються нові.
Назва лінії | №/колір | Російською | Введена в дію | Довжина | Кількість станцій |
---|---|---|---|---|---|
Сокольницька | ![]() | Сокольническая | 1935 | 44,1 км | 26 |
Замоскворіцька | ![]() | Замоскворецкая | 1938 | 42,9 км | 24 |
Арбатсько-Покровська | ![]() | Арбатско-Покровская | 1938 | 45,5 км | 22 |
Філівська | ![]() | Филёвская | 1958 | 14,9 км | 13 |
Кільцева | ![]() | Кольцевая | 1950 | 19,4 км | 12 |
Калузько-Ризька | ![]() | Калужско-Рижская | 1958 | 37,8 км | 24 |
Тагансько-Краснопресненська | ![]() | Таганско-Краснопресненская | 1966 | 42 км | 23 |
Калінінсько-Солнцевська | ![]() ![]() | Калининско-Солнцевская | 1979 | 27 км | 19 |
Серпуховсько-Тимірязєвська | ![]() | Серпуховско-Тимирязевская | 1983 | 41,2 км | 25 |
Люблінсько-Дмитровська | ![]() | Люблинско-Дмитровская | 1995 | 38,3 км | 26 |
Велика кільцева | ![]() | Большая кольцевая | 2023 | 70 км | 31 |
Бутовська | ![]() | Бутовская | 2003 | 10,0 км | 7 |
Монорейкова[2] | ![]() | Монорельс | 2004 | 4,7 км | (6) |
Московське центральне кільце | ![]() | Московское центральное кольцо | 2016 | 54,0 км | (31) |
Некрасовська | ![]() | Некрасовская линия | 2019 | 19,6 км | 8 |
Всього: | 468,6 км | 258 |
![]() | На цьому місці має відображатися графік чи діаграма, однак з технічних причин його відображення наразі вимкнено. Будь ласка, не видаляйте код, який викликає це повідомлення. Розробники вже працюють для того, щоби відновити штатне функціонування цього графіка або діаграми. |
Крім того, заплановано введення в експлуатацію електродепо «Південне» («Братєєво-2») біля електродепо ТЧ-17 «Братєєво», для Замоскворіцької лінії.
- Станція «Київська»
- Станція «Комсомольська»
- Станція «Пролетарська»
- Станція «Аеропорт»
- Станція «Братиславська»
- Серія терактів у московському метро (2010)
- Всі станції московського метрополітену (відео) [Архівовано 21 квітня 2018 у Wayback Machine.]
- Схеми складів вагонів електродепо московського метрополітену [Архівовано 14 січня 2019 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б ОСНОВНЫЕ ТЕХНИКО-ЭКСПЛУАТАЦИОННЫЕ ХАРАКТЕРИСТИКИ МЕТРОПОЛИТЕНОВ ЗА 2016 ГОД (PDF). Международная Ассоциация «Метро». Архів оригіналу (PDF) за 5 жовтня 2020. Процитовано 25 березня 2018.
- ↑ . У грудні 2015 року рішенням адміністрації метрополітену монорейка був включений до складу метрополітену
- ↑ а б Вагоны, прошедшие капитальный ремонт на площадке «Сокол» ЗРЭПС в 2006 году
- Офіційний сайт Московського метрополітену [Архівовано 3 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (рос.)
- Метроблог — новини про Московський метрополітен та транспорт [Архівовано 23 серпня 2007 у Wayback Machine.] (рос.)
- Трёхгранка — фотографії вагонів, статті з газет [Архівовано 13 січня 2008 у Wayback Machine.]
- Московський метрополітен — проєкт студії Артемія Лебедєва [Архівовано 18 вересня 2006 у Wayback Machine.] (рос.)
- Metrowalks.ru — фотоподорожі московським метрополітеном (рос.)
- Новини московського метрополітену на сайті newsmetro.ru [Архівовано 17 вересня 2020 у Wayback Machine.] (рос.)
- Московський метрополітен на сайті urbanRail.net (англ.)
- Схема ліній з показанням пускових ділянок, дат відкриття станцій і відміток їх закладення (листопад 2019) (рос.)
- Перейменовані станції Московського метрополітену (до 2014 року) [Архівовано 24 листопада 2021 у Wayback Machine.] (рос.)