Ресенчани – Уикипедия
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/Folk_costumes_-_Resen.jpg/250px-Folk_costumes_-_Resen.jpg)
Ресенчани (единствено число ресенчанец, на македонска литературна норма: Ресенчани) са жителите на град Ресен, Северна Македония. Това е списък на най-известните от тях.
Родени в Ресен
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Andrey_Lyapchev.jpg/250px-Andrey_Lyapchev.jpg)
А – Б – В – Г – Д – Е – Ж – З – И – Й — К – Л – М – Н – О — П – Р – С – Т – У — Ф – Х – Ц – Ч – Ш — Щ – Ю – Я
Александър Попевтимов, български духовник, архиерейски наместник в Дойран и в родния си град
Анастас Башев (1855 – 1944), български просветен деец
Андрей Анастасов (около 1826 – 1909), български книжар
Андрей Башев (1858 – 1927), български политик
Андрей Ляпчев (1866 – 1933), български политик, министър-председател на България
Андрея Атанасов, търговец в Цариград, спомоществувател на българското учебно дело през Възраждането, включително на Македонската дружина.[1]
Асен Татарчев (1893 – ?), български революционер
Атанас Божинов, български революционер от ВМОРО, четник на Петър Радев – Пашата[2]
Атанас Симов, доброволец в четата на Георги Бабаджанов през Сръбско-българската война в 1885 година[3]
Ахмед Ниязи бей (1873 – 1913), османски военен, младотурчин
Бети Рабаджиевска-Наумовска (р. 1973), северномакедонска лекарка и политик
Божидар Татарчев (1870 – 1940), български революционер, лекар и общественик
Борис Мильовски (1921 – 1991), югославски политик
Борис Велев (1901 - 1944), деец на ВМРО
Борис Стрезов (1879 – 1947), български военен, полковник и революционер, деец на ВМОК
Вельо (Велю) Милошев Младенов (около 1800 – 1893), български общественик, председател на градинарския еснаф в Цариград, член на Привременния смесен екзархийски съвет
Владимир Радев, български просветен деец, македоно-одрински опълченец
Георги Илиев, български опълченец, ІІI опълченска дружина[4]
Георги Филипов, български общественик и журналист
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/Ilinden_Organisation_Card_Dimitar_Nikolov.jpg/250px-Ilinden_Organisation_Card_Dimitar_Nikolov.jpg)
Даниела Илиевска (р. 1983), северномакедонска скулпторка
Димитър Владов (1873 – 1917), български революционер, член на Върховния македоно-одрински комитет
Димитър Джуров (1879 - след 1943), български революционер от ВМОРО
Димитър Николов, български аптекар, член на Илинденската организация
Димитър Попевтимов, български революционер, комунист
Димитър Райчанов (1865 - след 1943), български революционер от ВМОРО
Димитър Трайчев, български революционер от ВМОРО, четник на Славейко Арсов[5]
Димитър Тасев Тауков (1869 – 1914), български търговец, основател на Софийската популярна банка[6]
Добрила Кацарска (р. 1957), северномакедонска съдийка
Драган Петков (1879 – ?), български просветен деец и революционер
Драги Тозия (1919 – 1983), югославски партизанин и деец на НОВМ
Евтим Воденичаров (1885 – ?), български юрист и общественик
Евтим Ляпчев, български общественик
Ефтим Филипович, български революционер
Захари Велев, български лекар[7]
Захарина (Захария) Димитрова (1873 – 1940), българска лекарка
Иван Ан. Доревски (1880 - ?), завършил зъболекарство в Женевския университет в 1910 година[8]
Иван Лазаров Стрезов (17 януари 1917 - ?), завършил в 1941 година право в Софийския университет[9]
Иван Михайлов, български революционер от ВМОРО, четник на Кочо Цонков[10]
Илия Константинов, български революционер от ВМОРО, четник на Зисо Попов[11]
Илия Наумов, интербригадист[12]
Йован Проевски (1932 - 2003), съдия от Република Македония
Калчо Стоянов (около 1842 – преди 1908), български печатар
Кемал Комина (р. 1950), северномакедонски писател
Кирил Мильовски (1912 – 1983), югославски политик и академик
Кирил П. Шулинчев, български лекар, емигрантски деец в Синсинати, САЩ[13]
Климент Кочовски (? – 1905), български революционер от ВМОРО
Коста Николов, български опълченец, ІІI опълченска дружина, към 1918 г. живее в София[4]
Коста Николов (1872 – 1957), български просветен деец
Кръстю Стрезов, завършил медицина в Одеса 1908 година[14]
Ламбо Берберчето (? – 1903), български революционер от ВМОРО, загинал в Охридско като четник[15]
Лефтер Георгиев, доброволец в Ученическия легион на Българската армия през Сръбско-българската война в 1885 година[16]
Милка Пантелеева Татарчева-Чолакова, завършила гимназия в София и медицина в Грацкия университет[17]
Митко Котовевски (р. 1956), северномакедонски учен
Михаил Димитров, учил в Робърт колеж от 1919/1920 до 1925/1926 година, когато завършва[18]
Михаил Макашов (1884 – ?), български революционер
Михаил Татарчев (1864 – 1917), български революционер
Наум Башев, български лекар
Наум Тюфекчиев (1864 – 1916), български терорист
Никола Костадинов, български революционер
Никола Лабаков, български търговец
Никола Ляпчев (1860 - 1903), български революционер
Никола Михайловски, български революционер
Никола Тюфекчиев (1873 - ?), завършил инженерство в Лиежкия университет в 1898 година, електроинженерство в Нанси в 1904 година[19]
Пантелей Башев (1877 – ?), български просветен деец
Петър Николов Ставрев, български инжинер[20][21]
Петър Стрезов (1870 – ?), български революционер
Пимен Европейски (Сотир Илиевски) (1971 – ), европейски митрополит на Македонската православна църква
Преслав Ляпчев (1886 – 1916), български военен деец, флотски офицер
Радослав Петковски (1916 – 1955), писател от НР Македония
Ристо Никовски (р. 1942), северномакедонски дипломат
Сабит Кранли (р. 1945), северномакедонски юрист
Светлана Христова - Йоцич (р. 1941), северномакедонска писателка и поетеса
Симеон Радев (1879 – 1967), български писател и дипломат, автор на „Строителите на съвременна България“
Симеон Ив. Стрезов, висш чиновник в Министерството на Земеделието през Първата световна война[22]
Славейко Стрезов (? – 1915), български военен
Сотир Тренчев, български юрист и общественик
Спас Велев, български съдия[23]
Стефан А. Бакладжиев, български дипломат, консул в Одрин в 1935 - 1939 година
Стрезо Стрезовски (р. 1925), северномакедонски юрист
Таня Царовска (р. 1980), северномакедонска певица
Тодор Чукалев (1908 – 1991), български общественик, деец на МПО
Трайче Тенев, български революционер от ВМОРО, четник на Славейко Арсов[24]
Флора Димитрова, българска учителка и революционерка
Христина Стефанова (1880 – след 1943), българска учителка и революционерка
Христо Райчинов, български адвокат и общественик, македоно-одрински опълченец, председател на Ресенското благотворително братство
Христо Татарчев (1869 – 1952), български общественик, един от основателите на ВМОРО
Цвятко Трайков (? – 1903), български революционер
Починали в Ресен
[редактиране | редактиране на кода]А – Б – В – Г – Д — Е – Ж – З – И – Й — К – Л – М – Н – О — П – Р – С – Т – У — Ф – Х – Ц – Ч – Ш — Щ – Ю – Я
Боян Панайотов (1883 – 1906), български революционер
Кръсте Трайков (1875 – 1943), български революционер
Други
[редактиране | редактиране на кода]Андрей Башев (1900 – 1929), български лекар, по произход от Ресен
Венцеслав Евтимов (1932 – 1919), български йога
Геласий (1933 – 2004), висш български духовник митрополит, по произход от Ресен
Иван Кленовски, родом от Дупница, български учител в Ресен между декември 1876 – февруари 1879 година[25]
Иван Попвасилев, български учител в Ресен между 1875 – 1876 година, родом от Охрид[26]
Петър Шулинчевски (1938 – 2015), футболист, по произход от Ресен
Спиро Симеонов (1881 – ?), български революционер
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Говедаров, Иван. Копривщица в свръзка с духовното и политическо възраждане. Спомени, София 2011, с. 88, 100.
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА - Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.35
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 48.
- ↑ а б Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 35.
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.20
- ↑ Парцел 46 // София помни. Посетен на 9 април 2016.
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 67.
- ↑ Танчев, Иван. Македонският компонент при формирането на българската интелигенция с европейско образование (1878 – 1912) // Македонски преглед XXIV (3). 2001. с. 51.
- ↑ Списъкъ на завършилитѣ образованието си въ Университета презъ учебната 1941/42 год. // Годишникъ на Софийския университетъ (Официаленъ отдѣлъ) 1941-1942. София, Университетска печатница, 1943. с. 191.
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.28
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.26
- ↑ Сирков, Димитър. В защита на Испанската република: 1936-1939. София, Издателство на Българската комунистическа партия, 1967. с. 242.
- ↑ Трайков, Веселин. История на българската емиграция в Северна Америка : От началото ѝ през средата на XIX в. до 80-те години на XX век. София, Университетско издателство „Св. Климент Охридски“, 1993. с. 116.
- ↑ Танчев, Иван. Македонският компонент при формирането на българската интелигенция с европейско образование (1878 – 1912) // Македонски преглед XXIV (3). 2001. с. 59.
- ↑ Николов, Борис Й. ВМОРО: Псевдоними и шифри 1893-1934. София, Издателство „Звезди“, 1999. ISBN 954-9514-17. с. 59.
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 50.
- ↑ Галчев, Илия. Здравно-социалната дейност на Българската екзархия в Македония и Тракия (1870 – 1913). Гутенберг, 2009. ISBN 978-954-617-075-0. с. 151.
- ↑ Събев, Орлин. Робърт колеж и българите. София, Изток-Запад, 2015. ISBN 978-619-152-624-6. с. 371.
- ↑ Танчев, Иван. Македонският компонент при формирането на българската интелигенция с европейско образование (1878 – 1912) // Македонски преглед XXIV (3). 2001. с. 60.
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 69.
- ↑ ДВИА, ф. 1, оп. 4, а.е. 2, л. 116-117
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 63.
- ↑ Македонцитѣ въ културно-политическия животъ на България: Анкета отъ Изпълнителния комитетъ на Македонскитѣ братства. София, Книгоиздателство Ал. Паскалевъ и С-ие, Държавна печатница, 1918. с. 61.
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.20
- ↑ |Енциклопедия. Българската възрожденска интелигенция. Учители, свещеници, монаси, висши духовници, художници, лекари, аптекари, писатели, издатели, книжари, търговци, военни.... София, ДИ „Д-р Петър Берон“, 1988. с. 337.
- ↑ |Енциклопедия. Българската възрожденска интелигенция. Учители, свещеници, монаси, висши духовници, художници, лекари, аптекари, писатели, издатели, книжари, търговци, военни.... София, ДИ „Д-р Петър Берон“, 1988. с. 103.