U-1060 — Вікіпедія
U-1060 | ||
---|---|---|
Під прапором | ![]() | |
Спуск на воду | 8 березня 1943 року | |
Виведений зі складу флоту | 27 жовтня 1944 року | |
Сучасний статус | затоплений | |
Проєкт | ||
Тип ПЧ | Дизельний підводний човен | |
Основні характеристики | ||
Швидкість (надводна) | 17,6 вузла | |
Швидкість (підводна) | 7,9 вузла | |
Робоча глибина занурення | 100 м | |
Гранична глибина занурення | 200 м | |
Екіпаж | 46 осіб | |
Розміри | ||
Довжина найбільша (по КВЛ) | 77,6 м | |
Ширина корпусу найб. | 7,3 м | |
Висота | 9,6 м | |
Середня осадка (по КВЛ) | 4,9 м | |
Водотоннажність надводна | 1084 т | |
Озброєння | ||
Артилерія | одна 88-мм гармата та одна 20-мм зенітна гармата | |
Торпедно- мінне озброєння | 4 носових та 1 кормовий ТА. 39 торпед |
U-1060 — німецький підводний човен типу VIIF, часів Другої світової війни[1].
Замовлення на будівництво човна було віддане 25 серпня 1941 року. Човен заклали на верфі «F. Krupp Germaniawerft AG» у місті Кіль 7 липня 1942 року під заводським номером 694, спущений на воду 8 березня 1943 року, 15 травня 1943 року увійшов до складу 5-ї флотилії. Єдиним командиром підводного човна був оберлейтенант-цур-зее Герберт Браммер.
Човен зробив 6 бойових походів, в яких не потопив та не пошкодив жодного судна.
Викинувся на мілину 27 жовтня 1944 року у Норвезькому морі у Вега-фіорді (65°24′ пн. ш. 11°59′ сх. д. / 65.400° пн. ш. 11.983° сх. д.) після отримання важких ушкоджень від гарматного вогню, ракет та глибинних бомб 7 літаків «Файрфлай» та 13 «Барракуд» з британського авіаносця «Імплакебл». 12 членів екіпажу загинули, 43 врятовані[2].