U-1059 — Вікіпедія
U-1059 | ||
---|---|---|
Під прапором | ![]() | |
Спуск на воду | 12 березня 1943 року | |
Виведений зі складу флоту | 19 березня 1944 року | |
Сучасний статус | затоплений | |
Проєкт | ||
Тип ПЧ | Дизельний підводний човен | |
Основні характеристики | ||
Швидкість (надводна) | 17,6 вузлів | |
Швидкість (підводна) | 7,9 вузлів | |
Робоча глибина занурення | 100 м | |
Гранична глибина занурення | 200 м | |
Екіпаж | 46 осіб | |
Розміри | ||
Довжина найбільша (по КВЛ) | 77,6 м | |
Ширина корпусу найб. | 7,3 м | |
Висота | 9,6 м | |
Середня осадка (по КВЛ) | 4,9 м | |
Водотоннажність надводна | 1084 т | |
Озброєння | ||
Артилерія | одна 88-мм гармата та одна 20-мм зенітна гармата | |
Торпедно- мінне озброєння | 4 носових та 1 кормовий ТА. 39 торпед |
U-1059 — німецький підводний човен типу VIIF, часів Другої світової війни[1].
Замовлення на будівництво човна було віддане 25 серпня 1941 року. Човен був закладений на верфі «F. Krupp Germaniawerft AG» у місті Кіль 4 червня 1942 року під заводським номером 693, спущений на воду 12 березня 1943 року, 1 травня 1943 року увійшов до складу 5-ї флотилії. За час служби також перебував у складі 12-ї флотилії.
Човен зробив 1 бойовий похід, не потопивши та не пошкодивши жодного судна.
Потоплений 19 березня 1944 року південно-західніше Кабо-Верде (13°10′ пн. ш. 33°44′ зх. д. / 13.167° пн. ш. 33.733° зх. д.) глибинними бомбами бомбардувальників «Евенджер» і «Вайлдкет» з ескортного авіаносця ВМС США «Блок Айленд». 47 членів екіпажу загинули, 8 врятовані[2].
- Оберлейтенант-цур-зее Герберт Брюнінггаус (1 травня — 30 вересня 1943)
- Оберлейтенант-цур-зее Гюнтер Лойпольд (1 жовтня 1943 — 19 березня 1944)