Красноярски край – Уикипедия
Красноярски край Красноярский край | |
Субект на Руската федерация | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Адм. център | Красноярск |
Площ | 2 366 797 km² |
Население | 2 875 301 души (2017) 1,21 души/km² |
Адм. център | Красноярск |
Федерален окръг | Сибирски федерален окръг |
Губернатор | Александър Хлопонин |
Часова зона | UTC +7 |
МПС код | 24 |
Официален сайт | www.krskstate.ru |
Красноярски край в Общомедия |
Красноярски край е субект на Руската федерация, разположен в Сибирския федерален окръг и Източносибирския икономически район[1]. Площ 2 366 797 km² (2-ро място по големина след Якутия в Руската Федерация, 13,82% от нейната територия). Население на 1 януари 2017 г. 2 875 301 души (14-о място в Руската Федерация, 1,96% от цялото население). Административен център град Красноярск. Разстояние от Москва до Красноярск 3955 km.
Историческа справка
[редактиране | редактиране на кода]Първите руски селища на територията на Красноярски край възникват в началото на ХVІІ в. – Енисейск (1618 г.), Красноярск и Канск (1628 г.), Ачинск (1782 г.). Краят е създаден на 7 декември 1934 г., като до 1991 г. в неговия състав влиза Хакаската автономна област, сега отделен субект на Руската Федерация – Република Хакасия, а до 2005 г. – Евенкски автономен окръг и Таймирски (Долгано-Ненецки) автономен окръг. Съгласно резултатите от референдума, проведен на 17 април 2005 г., от 1 януари 2007 Евенкски автономен окръг и Таймирски (Долгано-Ненецки) автономен окръг се преобразуват в Евенкски район и Таймирски Долгано-Ненецки район в състава на Красноярски край.
Географска характеристика
[редактиране | редактиране на кода]Географско положение, граници, големина
[редактиране | редактиране на кода]Красноярски край е разположен в Централен Сибир, включвайки архипелазите и островите в Северния ледовит океан (Северна земя, Норденшелд, Сергей Киров, Сибиряков и др. по-малки). Простира се от бреговете на Северния ледовит океан до планинските райони на Южен Сибир почти на 3000 km, като се отличава с изключително разнообразни и богати природни условия и ресурси. На изток граничи с Якутия, на югоизток – с Иркутска област, на юг – с Република Тува, на югозапад с Република Хакасия и Кемеровска област, на запад – с Томска област, Ханти-Мансийския и Ямало-Ненецки автономен окръг. На северозапад и север се мие от водите на Карско море, а на североизток – от водите на море Лаптеви. В тези си граници заема площ от 2 366 797 km² (2-ро място по големина след Якутия в Руската Федерация, 13,82% от нейната територия).[2]
Релеф
[редактиране | редактиране на кода]Релефът на Красноярския край е изключително разнообразен. Крайбрежието на полуостров Таймир, разположено на крайния север е силно разчленено с многочислени заливи и полуострови. Централната част на полуострова е заета от планината Биранга, стръмно спускаща се на юг към силно заблатената, с голямо количество езера Северосибирска низина, която в пределите на края се нарича Енисейско-Хатангска падина. Долината на река Енисей, протичаща по цялата му територия от юг на север се дели на две части: западна, ниска част (източната периферия на огромната Западносибирска равнина) и източна, по-висока, заета от обширното Средносибирско плато (средна височина 500 – 700 m). Най-високите части са в Енисейското възвишение (Енисейски кряж) – 1104 m и платото Путорана – 1701 m. Южните части на Красноярския край са разположени в пределите на Южен Сибир. Най-големите орографски единици тук са Санските планини – Източни Саяни (до 2922 m), Западни Саяни и редица междупланински котловини, най-голяма от които е Минусинската котловина.[2]
Климат
[редактиране | редактиране на кода]Климатът е рязко континентален, особено суров на север, с дълга зима. На север и в Средносибирското плато средната януарска температура е от -30 °C до -36 °C, а в районите на Енисейск, Красноярск и на юг от -18 °C до -22 °C. Лятото в централните райони е умерено топло, а на юг – топло. Средната юлска температура е от 13 °C на север (по крайбрежието на Северния ледовит океан под 10 °C), 16 – 18 °C в централните части до 20 °C на юг. Продължителността на безмразовия период е от 73 – 76 денонощия на север до 103 – 120 денонощия на юг. Валежите са предимно през лятото и годишното им количеството се колебае от 200 – 300 mm на север, до 400 – 600 mm в Средносибирското плато и до 800 – 1200 mm по северните склонове на планините в южните райони на края. В междупланинските котловини на юг годишната сума на валежите е малка 250 – 300 mm. На големи територии от Красноярския края, особено на север от долината на река Долна Тунгуска е развита вечно замръзналата почва.[2]
Води
[редактиране | редактиране на кода]На територията на Красноярски край има 18700 реки с дължина над 10 km с обща дължина около 624 600 km. Речната мрежа се отнася към два водосборни басейна – на Карско море и море Лаптеви. Към водосборния басейн на Карско море се отнасят: най-голямата река в Красноярски край Енисей с притоците си Туба, Мана, Кан, Ангара, Голям Пит, Долна Тунгуска, Подкаменна Тунгуска, Сим, Елогуй, Турухан, Кочечум (приток на Долна Тунгуска), Чуня (приток на Подкаменна Тунгуска), Тасеева (приток на Ангара) и двете я съставящи Бирюса и Чуна; Пясина; Таймира; горните и средни течения на реките Чулим и Кет (десни притоци на Об) и няколко малки реки от басейна на река Таз. Към водосборния басейн на море Лаптеви се отнасят: Хатанга с двете съставящи я реки Котуй и Хета; Голяма Балахня, Ленинградска, Попигай, Оленьок (най-горното течение) и др.; Вилюй (най-горното течение), ляв приток на Лена.[3]
Разнообразния релеф обуславя наличието на планински, полупланински и равнинни реки. В планинските си участъци реките имат бурно течение, а по равнините и низините текат спокойно, меандрират, делят се протоци и ръкави. Подхранването на реките е смесено с преобладаване на снежното и дъждовното. Водният режим на болшинството реки е с пролетно, силно разтегнато във времето пълноводие, повишен летен отток и изключително ниско зимно маловодие. Замръзването на реките в края се придвижва от север на юг от септември до ноември, а размразяването обратно – от април до юни. Много от по-малките реки на север замръзват до дъното си за дълъг период от време.[3]
В Красноярски край над 323 хил. естествени и изкуствени езера с обща площ над 60 хил.km2. Значителна част от тях са разположени в северната част на края – на полуостров Таймир и платото Путорана. Тук се намират три от най-големите руски езера – Таймир, Хантайско и Пясино, а също и други големи – Лабаз, Кета, Портнягино, Лама, Кунгасалах, Плитко езеро, Есей, Виви, Дюпкун и много други. Втори по значение езерен район е западно от река Енисей, в Западносибирската равнина, а незначителна част се намират в югозападната част на края. По произход езерата в Красноярски край са: термокарстови, ледниково-тектонски и крайречни в северните райони; моренни в Средносибирското плато; ерозионно-тектонски солени езера в Минусинската котловина; моренни, карстови и тектонски в Санските планини.[3]
На територията на Красноярски край са изградени няколко много големи изкуствени водохранилища: Красноярското, Майнското и Саяно-Шушенското на Енисей; Богучанското на Ангара; Курейското и Уст Хантайското на десните притоци на Енисей – реките Курейка и Хантайка.[3]
Почви, растителност
[редактиране | редактиране на кода]На полуостров Таймир в зоната на арктическите пустини и тундрата преобладават заблатените торфени почви, върху които е развита мъхово-лишайникова растителност. В южната част на полуострова се простира тясната полоса на лесотундрата, където наред с храстовата тундра има отделни малки гори от сибирска лиственица върху слабоподзолисти почви и смърч върху торфени почви. Зоната на тайгата заема голяма част от Западносибирската равнина и Средносибирското плато, а на юг постепенно преминава в планинско-иглолистните гори на Санските планини. Сибирската тайга се дели на северна, средна и южна подзона, във всяка от които се различават западна умерено влажна провинция и източна – суха провинция. В северната подзона преобладават заблатените гори от даурска лиственица с примеси от смърч и бреза (северна тайга), развити върху замръзнали подзолисти почви. Южно от Северния полярен кръг господстват храстовидните и тревисто-храстовидните лиственични гори (средна тайга), развити върху подзолисти и замръзнали горски почви. На юг от река Подкаменна Тунгуска се простира южната тайга, като в западната част преобладават тъмните иглолистни гори (смърч, ела, сибирски кедров бор, сибирска лиственица), а на изток – лиственично-борови и борови гори, развити върху ливадно-подзолисти замръзнали почви. Между зоната на тайгата и простиращите се на юг лесостепи е разположена полосата на смесените и дребнолистните широколистни гори (южна подтайга), съчетаваща ланшафтите на тайгата и лесостепта. В Минусинската котловина е развита типична степна растителност, характеризираща се с равнинен и хълмист релеф, плодородни сиви горски, черноземни и кафяви почви. В Санските планини е ясно изразена височинната поясност. Планинската лесостеп по периферията на Минусинската котловина, парково-лиственичните гори и планинската тайга (ела, смърч, лиственица, кедров бор) постепенно се сменят с ливадна и планинска тундрова растителност по най-високите части на Санските планини.[2]
Животински свят
[редактиране | редактиране на кода]За района на тундрата са характерни леминги, песец, бял заек, северен елен, тундрова куропатка, полярна сова, лебеди, гъски, патки, тюлени, моржове. В зоната на тайгата – лос, дива свиня, белка, кафява мечка, росомаха, хермелин, собол, лисица, глухар, кълвач и др.[2]
Население
[редактиране | редактиране на кода]Населението на Красноярски край е 2 866 490 души към 2016 г.[4], а към 1 януари 2017 г.2 875 301 души (14-о място по население в Руската Федерация, 1,86% от цялото население).
Красноярск | 1 066 934 | Лесосибирск | 59 844 | Боготол | 20 477 |
Норилск | 177 428 | Назарово | 50 652 | Енисейск | 18 156 |
Ачинск | 105 364 | Сосновоборск | 38 415 | Шушенское | 16 846 |
Канск | 91 018 | Шарипово | 37 258 | Кодинск | 16 227 |
Железногорск | 84 543 | Дивногорск | 29 049 | Бородино | 16 218 |
Минусинск | 68 309 | Дудинка | 21 978 | Ужур | 15 566 |
Зеленогорск | 62 670 | Березьовка | 20 894 | Илански | 15 137 |
Етнически състав
[редактиране | редактиране на кода]Според данни от преброяването през 2010 г. краят е населен от:[5]
Обща карта
[редактиране | редактиране на кода]Легенда:
![]() | Краев център, повече от 1 000 000 души |
![]() | от 100 000 до 200 000 души |
![]() | от 50 000 до 100 000 души |
![]() | от 20 000 до 50 000 души |
![]() | от 10 000 до 20 000 души |
![]() | от 5000 до 10 000 души |
Съкращения:
Административно-териториално деление
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Map_Krasnoyarsk_Krai.png/450px-Map_Krasnoyarsk_Krai.png)
1- Абански, 2- Ачински, 3- Балахтински, 4- Березовски, 5- Бирилюски, 6- Боготолски, 7- Богучански, 8- Болшемуртински, 9- Болшеулуйски, 10- Дзержински, 11- Емеляновски, 12- Енисейски, 13- Ермаковски, 14- Идрински, 15- Илански, 16- Ирбейски, 17- Казачинский, 18- Канский, 19- Каратузки, 20- Кежемски, 21- Козульский, 22- Краснотурански, 23- Курагински, 24- Мански, 25- Минусински, 26- Мотигински, 27- Назаровски, 28- Нижнеингашки, 29- Новоселовски, 30- Партизански, 31- Пировски, 32- Рибински, 33- Саянски, 34- Северо-Енисейски, 35- Сухобузимски, 36- Таймырский Долгано-Ненецки, 37- Тасеевски, 38- Турухански, 39- Тюхтетски, 40- Ужурски, 41- Уярски, 42- Шариповски, 43- Шушенски, 44- Эвенкийски.
Краеви градски окръзи:
A- Ачинск, B- Боготол, C- Бородино, D- Дивногорск, E- Енисейск, F- Канск, G- Красноярск, H- Лесосибирск, I- Минусинск, J- Назарово, K- Норилск, L- Сосновоборск, M- Шарипово.
ЗАТО (градски окръзи):
N-Железногорск, O-Зеленогорск, R-сгт Солнечни, P-сгт Кедрови
В административно-териториално отношение Красноярски край се дели на 17 краеви градски окръга, 44 муниципални района, 23 града, в т.ч. 13 града с краево подчинение, 8 града с районно подчинение и 2 града със специален статут и 30 селища от градски тип.
Административна единица | Площ (km2) | Население (2017 г.) | Административен център | Население (2017 г.) | Разстояние до Красноярск (в km) | Други градове и сгт с районно подчинение |
---|---|---|---|---|---|---|
Краеви градски окръзи | ||||||
A. Ачинск | 103 | 106 525 | гр. Ачинск | 105 364 | 184 | Мазулски |
B. Боготол | 63 | 20 245 | гр. Боготол | 20245 | 252 | |
C. Бородино | 35 | 16 249 | гр. Бородино | 16 249 | 185 | |
D. Дивногорск | 502 | 33 292 | гр. Дивногорск | 29 117 | 40 | |
E. Енисейск | 66 | 17 999 | гр. Енисейск | 17 999 | 338 | |
F. Канск | 101 | 90 231 | гр. Канск | 90 231 | 247 | |
G. Красноярск | 354 | 1 089 794 | гр. Красноярск | 1 082 933 | ||
H. Лесосибирск | 271 | 64 477 | гр. Лесосибирск | 59 844 | 458 | Стрелка |
I. Минусинск | 61 | 71 335 | гр. Минусинск | 68 309 | 661 | Зелени Бор |
J. Назарово | 88 | 50 397 | гр. Назарово | 50 397 | 239 | |
K. Норилск | 4509 | 178 654 | гр. Норилск | 177 428 | 2117 | Снежногорск |
L. Сосновоборск | 27 | 39 375 | гр. Сосновоборск | 39 375 | 31 | |
M. Шарипово | 29 | 46 771 | гр. Шарипово | 37 258 | 414 | Горячегорск, Дубинино |
N. Железногорск[6] | 457 | 93 169 | гр. Железногорск | 84 543 | 49 | Подгорни |
O. Зеленогорск[6] | 152 | 62 466 | гр. Зеленогорск | 62 466 | 170 | |
P. Кедрови[6] | 28 | 5524 | сгт Кедрови | 5524 | 44 | |
R. Солнечни[6] | 2 | 10 035 | сгт Солнечни | 10 035 | 347 | |
Муниципални райони | ||||||
1. Абански | 9512 | 20 226 | с. Абан | 8663 | 309 | |
2. Ачински | 2534 | 15 390 | гр. Ачинск | 184 | ||
3. Балахтински | 10 250 | 18 837 | сгт Балахта | 6882 | 183 | |
4. Березовски | 4595 | 41 210 | сгт Березовка | 20 994 | 11 | |
5. Бирилюски | 11 800 | 9844 | с. Новобирилюси | 4184 | 262 | |
6. Боготолски | 2992 | 10 038 | гр. Боготол | 252 | ||
7. Богучански | 54 000 | 45 544 | с. Богучани | 11 177 | 588 | |
8. Болшемуртински | 6856 | 18 277 | сгт Болшая Мурта | 7815 | 110 | |
9. Болшеулуйски | 2590 | 7613 | с. Болшой Улуй | 3898 | 227 | |
10. Дзержински | 3610 | 13 375 | с. Дзержинское | 7653 | 331 | |
11. Емеляновски | 7440 | 48 640 | сгт Емеляново | 13 367 | 19 | |
12. Енисейски | 106 143 | 23 229 | гр. Енисейск | 338 | Подтесово | |
13. Ермаковски | 17 652 | 19 532 | с. Ермаковское | 9189 | 746 | |
14. Идрински | 6070 | 11 411 | с. Идринское | 5320 | 813 | |
15. Илански | 3780 | 23 971 | гр. Илански | 15 137 | 279 | |
16. Ирбейски | 10 921 | 15 324 | с. Ирбейское | 4985 | 225 | |
17. Казачински | 5755 | 9843 | с. Казачинское | 3598 | 213 | |
18. Кански | 4246 | 25 542 | гр. Канск | 247 | ||
19. Каратузки | 10 236 | 15 172 | с. Каратузкое | 7250 | 760 | |
20. Кежемски | 34 541 | 21 122 | гр. Кодинск | 16 348 | 735 | |
21. Козулски | 5305 | 16 284 | сгт Козулка | 8027 | 118 | Новочернореченски |
22. Краснотурански | 3462 | 14 152 | с. Краснотуранск | 5458 | 763 | |
23. Курагински | 24 073 | 45 532 | сгт Курагино | 13 721 | 748 | гр. Артьомовск, Болшая Ирба, Кошурниково, Краснокаменск, Чибижек |
24. Мански | 5976 | 15 780 | с. Шалинское | 4779 | 97 | |
25. Минусински | 3185 | 25 954 | гр. Минусинск | 661 | ||
26. Мотигински | 18 100 | 14 598 | сгт Мотигино | 5558 | 522 | Раздолинск |
27. Назаровски | 4230 | 22 393 | гр. Назарово | 239 | ||
28. Нижнеингашки | 6143 | 29 813 | сгт Нижни Ингаш | 10 759 | 450 | Нижная Пойма |
29. Новоселовски | 3880 | 13 102 | с. Новоселово | 5752 | 444 | |
30. Партизански | 4959 | 9428 | с. Партизанское | 3524 | 172 | |
31. Пировски | 6242 | 6952 | с. Пировское | 3023 | 297 | |
32. Рибински | 3651 | 31 259 | гр. Заозерни | 10 277 | 166 | Ирша, Саянски |
33. Саянски | 8031 | 10 876 | с. Агинское | 5307 | 217 | |
34. Северо-Енисейски | 47 242 | 11 375 | сгт Северо-Енисейски | 6944 | 654 | |
35. Сухобузимски | 5601 | 20 001 | с. Сухобузимское | 4293 | 75 | |
36. Таймирски Долгано-Ненецки | 879 929 | 32 290 | гр. Дудинка | 21 978 | 2021 | Диксон |
37. Тасеевски | 9923 | 11 632 | с. Тасеево | 8038 | 387 | |
38. Турухански | 211 189 | 16 276 | с. Туруханск | 4662 | 1474 | гр. Игарка |
39. Тюхтетски | 9339 | 8151 | с. Тюхтет | 4791 | 294 | |
40. Ужурски | 4226 | 31 545 | гр. Ужур | 15 566 | 339 | |
41. Уярски | 2197 | 20 921 | гр. Уяр | 12 209 | 132 | |
42. Шариповски | 3764 | 14 447 | гр. Шарипово | 414 | ||
43. Шушенски | 10 140 | 32 283 | сгт Шушенское | 16 846 | 721 | |
44. Евенкийски | 763 197 | 15 279 | с. Тура | 5526 | 1630 |
Селско стопанство
[редактиране | редактиране на кода]Отглежда се едър рогат добитък, свине, птици, овце и елен (на север); зърнени култури, картофи, зеленчуци; и фуражни култури.
Площ обработваема земя: | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
година | 1959 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 | 2015 | |||||
хиляди хектара | 3927[7] | 2879,1[8] | 2507,6 | 1926,4[8] | 1608[9] | 1461,1 | 1538,1[9] |
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Горячко М.Д., Самойлова Г.С., Кузьминых С.В., Фёдорова В.И., Прокинова А.Н., Павлинов П.С. Красноярски край (Красноярский край) // Голяма руска енциклопедия (в 36 тома). 1 изд. Т. 15. Република Конго – Кръщение [Конго – Крещение]. Москва, Издателство „Голяма руска енциклопедия“, 2010. ISBN 978-5-85270-346-0. с. 767. Посетен на 24 май 2019. (на руски) Архив на оригинала от 2019-02-26 в Wayback Machine. ((ru))
- ↑ а б в г д ((ru)) «Большая Советская Энциклопедия» – Красноярски край
- ↑ а б в г ((ru)) «Вода России» – Краснодарски край
- ↑ ((ru)) Оценка численности постоянного населения на 1 января 2016 года и в среднем за 2015 г.
- ↑ ((ru)) Официальный сайт Всероссийской переписи населения 2010 года.
- ↑ а б в г закрито административно-териториялно образувание
- ↑ Основни показатели на земеделието в републиките, териториите и регионите // Селско стопанство СССР (Статистически сборник) [Сельское хозяйство СССР (Статистический сборник)]. Москва, Госстатиздат ЦСУ СССР, 1960. с. 667. Посетен на 25 май 2019. (на руски) Архив на оригинала от 2019-05-25 в Wayback Machine. ((ru))
- ↑ а б Госкомстат России. Растениевъдство. 14.1. Посевные площади всех сельскохозяйственных культур // Региони на Русия. Социально экономические показатели. Москва, Госкомстат России, 2002. ISBN 5-89476-108-5. с. 863. Посетен на 25 май 2019. (на руски) ((ru))
- ↑ а б Федерална служба за държавна статистика. Растениевъдство. 14.5. Посевные площади сельскохозяйственных культур // Региони на Русия. Социально экономические показатели. Москва, 2016. ISBN 978-5-89476-428-3. с. 1326. Посетен на 25 май 2019. (на руски) ((ru))
![]() ![]() | Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата „Административно-территориальное деление Красноярского края“ в Уикипедия на руски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите. ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |